Text och Översättning: GanX och Zippo666 www.Undertexter.se
Jag är drottning av allting i denna del av staden.
Jag är drottning av staden och drottningen av tornen...
och drottningen av den små vingliga saker.
Och alla som tittar på mig:
"Så hon är en sådan underbar drottning...
"och inte någonsin pinsam, och så normal och går till skolan...
"och har ingenting att oroa sig för...
"Förutom..."
Men jag är drottningen av onda, och jag måste varna dig...
du kan inte fly min sluga användning av svart magi!
Pingo, ha du sett Helena?
Nej. kom och ta över.
Ursäkta. En minut.
Två vuxna och två barn, tack.
Mr Valentine, jag visste att du skulle komma för att rädda vår stad.
Jag är en mycket viktig man.
Du kommer att vara en väldigt död man inom en minut.
Jag tycker att han är mycket modig, eller, inte verkligen modig, Mr Valentine.
Visst.
Så jag antar att du är du ska förvandla oss alla till spindlar...
eller stolar med tre ben eller någonting.
Du kan tycka att jag en kallhjärtad svart socka...
men under detta mörka ulliga utsida är en naken rosa fot.
- Har du sett Helena? - Jag trodde hon var där ute med dig.
Vänta lite, om du är här, vem säljer biljetter?
Pingo.
Helena.
Jag ritar.
Du är ju inte ens klädd än.
Kom igen, du är inte ett barn längre. Jag borde inte måste...
Jag vill inte gå. Jag känner som en idiot, jag ser ut som en idiot.
Inte igen. Vi kan inte ha denna konversation igen!
Du ser inte ut som en idiot. Ingen ser ut som en idiot, det är bara...
Ja. En minut.
- Helena. - Den slutar aldrig.
"Helena, jonglerar , Helena, säljer popcorn, Helena, le för kunderna"
Du vet att pappa driver denna cirkus på charm och jordnötter.
- Den är hans dröm. - Exakt. Den är hans sak.
- Varför ska jag lida för det? - Du gör du inte.
Alla barnen därinne vill, de vill springa in och vara med i en cirkus.
Bra. De kan få mitt liv. Jag vill springa bort och leva ett verkligt liv.
- Helena, snälla. - Nej.
Var resonabel. Kom igen, öppna dörren.
- Helena! - Okej! Jag börjar ta på mej.
- Det finns inget behov skrika på mig. - Jag skri...
- Du kommer att ta livet av mig. - Jag önskar jag gjorde.
Självisk.
Så självisk, Helena.
Om du visste vad den tar för din pappa och mig för att hålla denna cirkusen igång...
Precis som du någonsin stoppar säga mig.
Verkligt liv.
Jag tror dig inte kunde hantera verkligt liv, Helena.
Verkligt liv. Du kunde inte hantera verkligt liv. Dum ko.
Helena Campbell, vad ha du sagt till din mamma?
- Ingenting. - Senare.
Okej, alla. Stora leenden och...
Damer och gentlemän, pojkar och flickor...
låt mig höra er klappa era händer tillsammans...
för de mycket underbar Joanne!
Det är vår signal.
Eran uppskattning, damer och gentlemän...
för drottningen av den spanska webben...
de mycket vacker Joanne.
Och nu, damer och gentlemän, pojkar och flickor...
från mörkaste Peru...
Raymondo och Fortuna!
Jag älskar dig!
Ja?
Jag inser.
Jag vet att jag borde inte låta henne få komma under mitt skin...
Men hon är så väldigt, väldigt bra på den.
Det är lätt för dig att säga.
Hallå, bambino, vill du jonglera med bananerna?
Nej inte en chans.
Du vet väl vad du får om du jonglerar med bananer.
Nej. Vad får man om man jonglerar med bananer?
- Gorillor! - Gorillor?
Du säger gorillor?
Jag är säker på att du sa gorillor.
Joanne, du lurade mej lite där. Du gjorde mig orolig där.
Den är inte Mrs Campbell, Mr Campbell, det är jag.
Hon är där borta.
Mamma!
Något quintessentially Franskt.
jag har aldrig varit till Frankrike, du vet.
Din Farbror Bozzy, han använde för att säga: "Vad har de fått som vi inte har fått...
"All, min kärlek, och några trevliga få dagar i Frinton?"
Fem bokstäver, börjar med ett "P."
- Pudel, Petal... - Paris den är, Mrs Bagwell.
Paris?
... och en uppsättning plattor och en Thompson-semester för två i Swansea.
Okej, Mr Bagwell, din tur.
Jag åkte till Monaco en gång när din faster Flo var dålig...
och din farbror Vernon och att någon såg efter din hälft.
Jag sade till honom att det gör inget om ni två, stannar men jag drar linjen vid djur.
Jag föder dem inte.
Om ni vill komma över här kommer det bli trevlig att se er...
men jag går bara upp och tar en kaffe med Mrs Greenberg.
Hon har en cafeteria, du vet. Jag måste gå.
Var det Pappa?
På telefonen? Ja, det var din pappa.
Nu, tittar du på detta med mig. Det är lärorik.
Jag frågade dig för att låta mig prata med honom, om han kallade, Nan.
Han kommer inte att kunna hålla dem lyckliga mycket längre, vet du.
- Där, du ser, att var lärorika. - Hålla vem lycklig?
oroa dig inte, gumman, din pappa kommer se till det.
Och all min kärlek till din mamma.
- Ja, jag bör gå, okej, Nan? - Ja.
- Hej då. - Hej-hej, gumman. hejdå.
- Tittar den det dålig? - Helena.
är inte din pappa med dig? Jag har fått papper för honom att signera.
Nej, han ville komma, men han kunde inte göra den. Det är bara jag.
Jag vet att Dr. Witherspoon lämnade honom ett meddelande.
Han är på banken. Han skall träffa direktören i eftermiddag.
- Lyssna, jag vill inte att du tröttar ut henne. - Vad tror du att jag kommer att göra?
Ta ut henne på dans?
Hej, Mamma.
Helena.
Hejsan, älskling.
Inte pappa idag?
De kommer ringa honom, jag förväntar.
Här.
Hur mår du?
Jag skulle hellre jonglera med bananer.
Var är din frukt?
Jag hade med mej frukt i går.
Hon tog den inte, gjorde hon?
Gjorde hon?
Nej.
De har tagit bort det. Jag får inte äta någonting i dag.
- Varför inte? - Den är bara rutin, du vet.
Hur är det med din faster Nan?
Hon kommer ner på lördag.
- Du är inte en besvärlig, är du? - Hon förlorade hennes tänder i går.
Jag sade, "Om mamma var här,skulle hon hitta dem. Hon är otrolig på att hitta saker."
Hon sade, "om din mamma kan hitta dem, så måste hon vara en mirakelarbetare."
De kommer att stirra henne i ansiktet. De gör dem alltid.
Dem är i frysen.
Du är en bra flicka.
En bra flicka, gumman.
Du vet...
Mamma jag menade inte vad jag sade.
"Det fanns en liten flicka
"Hon hade en liten lock i mitten av hennes panna
"När hon var bra, var hon mycket, mycket bra"
Helena.
Lyssna, allt jag säger är det med lite tid...
kan vi vara tillbaka på vägen. Jag tror att vi kommer vara bättre än någonsin.
Det har gått 10 dagar. Det är 15 shower vi har missat.
- Varför måste allting vänta? - Hej Eric.
- Hej, Helena. - Jag kan inte lämna Joanne nu.
- Kan jag få genom, vänligen. - Det är för henne vi är här.
Den är för sent på säsongen för resten av oss.
Om vi visste att cirkusen...
Tänkte att vara tillbaka på vägen i, låta oss säga en vecka...
vi kunde finna skyldiga till *tide oss över tills sedan.
Vi är åker till Quebec, jag och mina systrar. Vi är vi fegisar lämmnar det sjunkande skeppet.
- Pappa, kan ja få prata mej dig? - Stean, snälla.
- Åhh, jag är ledsen. - Titta. Jag kommer, gumman.
Bara ha kvar de tankarna.
- Är allting OK? - Du skulle varit på sjukhuset i dag.
- Du berättade för dem om bankledaren? - Ja, Pappa.
De vill att du ska ringa Dr. Witherspoon.
- Nu? - Ja.
Kanske detta är en välsignelse för några av oss.
- Jag vet att du alltid ville av vägen. - Ja, men inte på detta visset.
Detta är hans dröm.
Drömmar är bra det gumman. Efter det, du behöver kontanter.
Din mammas...
De opererar henne i kväll.
Hej, bambino.
Detta är verkligen bra.
- Vad kallas den ? - Den är bara en målning. Den kallas inte någonting.
Okej.
Mamma säger du borde ha tagit cirkusen till Skottland.
Hon är inte den enda.
Vad tycker du ?
Jag vet inte, Pappa.
Du vet, alla på sjukhuset visste att Mammas operation var i kväll...
och ingen sade det till mig.
- De ville inte oroa dig. - Borde jag vara orolig?
Nej, hon kommer att bli bra.
Verkligen, du sade innan hon kommer vara...
att ha operationen, och sedan kommer hon vara upp och om igen.
- Det beror på vad de hittar i kväll. - Vad menar du , vad de hittar?
Se? Nu är du orolig. Det är därför...
Jag var inte orolig tills du sade till mig att inte oroa mig.
Du är ju orolig. Du gör bara så när du är orolig.
Jag ville gå och se henne i morgon. Kan jag fortfarande göra det?
Vi får se.
Jag har fortfarande inte sagt förlåt.
Inte så hon tror mig.
Jag borde inte ha gapat på henne. Det är mitt fel.
Säg inte så . Det är inte ditt fel, var inte dum.
Det är ingens fel.
Dessa saker händer.
Det är bara liv.
Det är bara dumt.
Det är iskallt.
Kom igen. Låt oss gå tillbaka ned.
Kom igen.
Ta på dig min rock.
Den är varm.
Du ser verkligen ut som en artist. Kom igen.
- En krona för dina tankar, gumman. - Tror inte det.
- God natt, Nan. - God natt, gumman.
- Dröm söt.
Pappa?
jag kommer bara att ta 10%.
Jag är ledaren.
Okej. Rättvisst nog.
Eric?
Var tyst, är du snäll!
Vi måste ha perfekt tystnad medan vi repeterar.
Eric, är att du?
Kan du sluta distrahera vår ackompanjatör, om det inte gör något?
Några av oss är repeterar här.
- Eric, vad gör du här? - Fånga den sista bollen, och vi stoppar.
Och vi vänd och vi bockar...
och vi säger, Kan vi ha en modig volontär", blah, blah, blah...
- Hallå, du. Du kan vara den modiga volontären. - Vad?
- Vad är ditt namn? - Helena.
Vad är fel med ditt ansikte?
- Mitt ansikte? - Jaja sak samma.
- Och det är musik maestro, snälla. - Jag vet massor av sånger.
Men alla låter en samma.
Okej, kom igen, vi behöver bara någon sorts kuslig, farlig typ av musik. Kör.
Jag vet att någon tycker om dig.
Kom igen, maestro, detta är vårt stora slut.
Nej, rör inte honom.
Kom igen snabba på. Låt mig försöka.
Vad gör du ? Kom igen!
Vad var det för något?
En av de många sakerna man ska undvika i livet.
Precis som, att man inte ska förlora en kamrat eller en själsfräde...
med att försöka rädda små flickor.
Vad helvetet har du fått på dina fötter?
- Vad? - Är att någon form av sjukt skämt?
Trampa på små kanin djur med varje steg...
- det är bara otäckt. - De är inte verkliga.
Jag är ledsen för dina vänner.
Jag trodde att violinisten var Eric.
Han är en vän till mig.
Men den vårtan.
Jag vet egentligen inte var jag är.
Du är i en av de andra sakerna att undvika i livet.
- Vad, ett sop rum? - Nej, problem.
Där!
irritera den inte!
- Vad är det? - Bara en sphinx.
- Kasta en bok på den. - Vad?
- Kasta en en bok, den tycker om böcker. - Okej.
Finders Keepers av Joe Grey...
En kort historia av Future Fruit av Douglas Prawnead.
Någonting, den kommer inte att läsa den!
Okej. Inte en olycka. Okej.
Tänk. Okej, grip ett par verkligen stora böcker!
Okej.
- Kasta dem på golvet. - Men varför? De tycker om böcker.
Snälla, kom igen.
Nej, oanvändbar.
Du måste få den att känna sig avvisad.
Fasansfull, offensiv, dåligt skriven bok.
Okej.
Otäck ynkliga dårliga bok...
med ett kasst slut som jag inte trodde på för en minut!
- Hur fungerar detta? - Så länge de tror att du inte gillar dem...
de migrerar tillbaka till stadsbiblioteket och vi får en fri ritt ut av detta hål.
Jag tror...
Ja, jag tror att vi kan ha hittat henne.
- Vad sade du att ditt namn var? - Helena.
Det är lite tråkigt?
Du vet, du borde kanske tänka på att ändra det.
Ta någonting med lite värdighet och stil...
blanda det med lite romantik.
- Någonting som Valentine. - Varför? Vad är ditt namn?
Valentine.
Vi tänkte att lämna staden i dag för bra...
så snart som vi skulle ha repeterat.
- Jag är så ledsen. - Musiker, du vet.
Jag kan hitta en annan spelare. De är ett dussin.
Det är Bing.
Du kan inte ersätta en jonglör. Ingen här kan jonglera.
- Jag kan. - Naturligtvis du kan. Ja.
Var kommer jag att hitta någon som kan jonglera som han?
- Jag sade redan... - Hopplös. Det är en komplett olycka.
Fattig gammal Bing.
Han var en i en miljon. Han var min bästa polare.
Jag kommer aldrig någonsin glömma honom.
Inåt och uppåt!
- Hade du känt honom länge? - Vem?
- Du kan jonglera. - Jag sade jag kunde.
Nåja.
Du har inte en mask. Och du är mycket matt.
Men du är utan tvivel bättre än ingenting, nu när vad är-hans-namn...
- Har alla här en mask? - Naturligtvis.
Hur vet du om du är lycklig eller ledsen utan en mask?
Eller arg? Eller klar för efterrätt?
Jag har fått ett ansikte.
Så låt oss komma ut av stad.
Följ resten av dessa udda sakerna.
- Var är alla på väg? - Jag har ingen aning.
- Ursäkta mig. - Ja?
Ursäkta vart är alla på väg?
Vi lämnar staden. Till kullarna. Det är inte säkert här längre.
Skuggorna åt fullständigt upp mitt hus igår.
kommer du inte att göra någonting åt det?
Eftersom drottningen somnade, det finns inte mycket de kan göra.
De letar efter charmen, för att sortera den allt ut...
- men vi är av ute av den. - Över kullarna och långt bort, Bernard.
Detta är bisarrt.
Så dessa skuggor, varifrån kommer de från?
Dark Lands. Över kanten, där borta.
Du vet, detta brukade vara en trevlig stad...
massor av möjligheter för att göra en sak här och en liten sak där.
Jag menar, du skulle inte tro det, men jag är en mycket viktig man.
- Jag har fått ett torn. - Där hon är, Sergeant.
Om det inte gör något, kunde vi ha ett litet ord med dig?
Försiktig, Constable. Hon är farlig OK.
- Titta på det föränderliga uttrycket. - Jag är inte farlig.
Farlig. Inte farlig. Samma sak.
- Är jag arresterad? - Inte riktigt, miss.
- Eller borde jag säga, "Princess"? - Detta är löjlig.
Vi ser bara till att du kommer säkert till palatset.
Men jag vill inte till palatset.
- Och jag är inte en prinsessa. - Ursäkta mig, officerare.
Denna unga dam råkar vara min affärspartner...
Jonglerande partner och min nära personliga vän.
Jag tor att det har blivit något misstag.
Vänta!
Det är jag.
Jag sover.
Detta är bara en dröm. Den är inte verklig.
Nästa.
Visst...
- och du räknar med att det är charmen? - Ja.
Jag måste säga, till dig, det ser ut som en halv byggkloss.
Eller.
- En bit. - Det är en halv byggkloss?
Bra försök. Tack för att du kom.
Nästa.
Charmen.
- Nej, det är i själva verket en kyckling. - Charmen!
Detta måste vara ganska smärtsam för dig, men det är faktiskt en kyckling.
Jag fortsätter att försöka säga till honom. Han lyssnar bara inte.
Ursäkta mig, premiärminister. Vi fångade Princessan.
Herregud underbart, ni fångade henne, Jaa, det är utmärkt.
Titta på det ansiktet. Ge dig!
Ung dam.
Jag föreslår dig att du ger tillbaka vad du har stulit...
eller ska vi kasta ut dig till skuggorna.
Jag har inte stulit någonting. Jag kom precis hit.
Detta är bara en dum dröm!
Att ljuga kommer inte att hjälpa dig.
Vad ha du gjort med charmen?
Ja, du ser ut som henne...
men du är inte henne, är du?
Hon sade att hon var en prinsessa.
- Är du en prinsessa? - Jag är inte någon.
Jag är bara jag.
Jag är Helena Campbell.
Sedan förklara dig själv.
Vad gör du här? Varför ha du kommit till vår stad?
- Ska vi låsa in henne? - Starta få henne att erkänna?
Neka hennes glass?
För guds skull, se på hennes utseende. Lyssna på henne. Hon är inte henne.
Jag menar, hon är inte henne.
- Har du någon gång undrat. - Vem avses jag för att vara?
Följ mig.
Ta över, Spiny. Du är ansvarig.
Är hon död?
Nej, hon sover.
Detta var hennes favoritrum. Hon kunde se solen härifrån.
Vi brukade ha en underbar sol, det brukade skinna, över hela platsen.
En gång vi hade dagar, nätter...
med solar och månar och alla de små finurliga sakerna.
Staden fylldes med glädje.
Vi skulle underhålla varandra med våra förvånande färdigheter.
"Ursäkta mig, *sir, är du i nöjes branshen?"
"Nej, det är jag inte." "Var då snäll och lämna scenen."
De dagarna är förbi.
Men vad hände?
Balansen var bruten.
Detta är City av Light. Över gränsen är Land av Shadows.
Vi hade vår drottning, precis som de hade deras.
Sedan en dag, en flicka som du kom till vår stad...
från mörkret.
Hon sade till oss att hon var en prinsessa.
Vår drottning tog henne i, vi hade ett party.
Nästa dag, var prinsessan borta...
och utan charmen, kunde vi inte väcka drottningen.
Farliga skuggor och svarta fåglar och förfärliga saker kom ut ur mörkret.
Du fortsätter att prata om en charm.
Vilken typ av en charm?
Det är en ingång.
Skalorna på vilka den hela världen balanserar.
Hur ser den ut?
Jag vet inte.
Okej.
- Hur stort är det? - Jag vet inte.
Vilken typ av platser kunde den vara i?
Jag vet inte.
Vad vet du ?
- Jag tror att jag vet om jag såg det. - Skulle du?
Jag vet inte.
Tänk om jag har sett det och inte visste? Tänk om det var kycklingen?
Nej, jag tror den inte var kycklingen.
- Helena? - Mamma?
Jag önskar att det fanns någonting jag kunde göra för att hjälpa.
Detta är min dröm.
Jag ska hitta den åt dig. Jag ska väcka upp henne.
Det är snällt av dig, unga dam, verkligen. Men den är för sent.
Snart kommer staden att falla i ständig skugga.
Detta palats och Drottningen kommer att vara borta.
Bara låt mig försöka.
Det skulle vara som att leta efter en nål...
Nej, inte en nål, någonting mindre än en nål i en höstack...
när du inte ens vet om du är i det högra fältet.
Jag menar, som förslag att...
Jag måste säga, det är fullständigt, fullständigt, hopplös.
Titta!
Vad betyder det?
Det betyder att det är kanske inte...
Förmodligen inte helt hopplöst.
Så nämnde han en belöning?
Belöningen är vi väcker Drottningen och räddar världen.
Nej, belöning: Pengar, juveler.
Du kan inte komma in i detta utan din ledare present.
- Du är inte min ledare. - Vi kommer sortera ut det efter hand.
Vart ska vi nu igen igen?
Vi behöver hitta var charmen kan vara.
Vart går du för information?
Biblioteket. Naturligtvis.
Det är fullt av böcker och... Övervägande böcker.
Ursäkta mig.
Ursäkta mig, vi letar efter "en användbar bok."
Information, i pocket.
Övervåningen, du behöver ett nät.
Den prinsessan som de pratade om.
Mötte du någonsin henne?
För att vara ärlig, så ser alla människor likadana ut.
Utan riktiga ansikten, kunde ni vara vem som helst.
Jag har fått ett riktigt ansikte. Kan du göra detta?
Det är motbjudande.
Valentine, jag hade ingen aning att böcker hade sådana olika personligheter.
I början...
hon hittade sig själv i en nytt och tomt.
Och allt var vit...
och hörnen var lite flagig, och trasorna var lite manky...
men det var ett bra space.
Och hon satt i mitten och såg en rent vit sken av tomrum.
Hon höll charmen till hennes ansikte.
Och reflektionen i charmen var en stad av förlorade horisonter...
och en lång och våldsam berättele.
Och precis som den hade reflekterats i charmen...
så den syntes i tumrummet.
Och när det inte fanns någon mer rum...
så vände hon och fortsatte på den andra sidan.
Så tomrummet fylldes från hörn till hörn på båda sidorna.
En stad av framsida och baksida.
En stad av ljus och skugga.
Then hon *rested på hennes säng och drömmas om hennes skapande...
och livet som ingick i det.
Och dagarna som följde...
det fanns andra tomrum och andra ljus och andra skuggor.
Charmen, hon placerade under tecknet av drottningen...
för att visa staden som hon visste att den skulle aldrig avslutas...
eftersom staden var hennes liv och hennes dröm...
och den skulle leva för alltid.
Tack, tror jag. Jag är inte säker på att jag förstod allt.
Ja, vem gör? Jag gör det inte.
Hallå. Jag tror du fått dig en vän.
"Åhhh en användbar bok."
"Kom ihåg vad din mamma sade."
"Varför tittar du inte ut ur fönstret?"
Verkligen användbart? Låter verkligen oanvändbar för mig.
"Placera det under tecknet av drottningen."
Det är bara skräp, är det inte? Det betyder inget.
Queers-tecknet.
Queers tecknet är solen. Den var allt över hennes sovrum.
Leta, i slutet av de små gatorna, det är där dit vi måste gå.
Du är verkligen en användbar bok, är inte du?
Du bör ta boken med dig.
Om du lämnar den bakom, den kommer bara deppa resten av dem.
Innan du vet att den, de kommer starta multna. Sidor överallt.
- Det är verkligen typ av du. Tack. - Oh, säker.
Stoppa den.
Så vi hittar denna sak snabbt, räddar världen...
de ger oss innehållet i skatten, och vi kan vara ut ur staden av i morgon.
Du håller dig med mig, Du kommer ha ett torn alla dina egna.
Nästan som trevligt är min. Det är bara till att börja med.
Glöm jonglering. Vi kommer göra vad rika människor gör.
Vi kommer bada i...
Fisk.
Äta vår egen vikt i chokladknappar. Lära sig spela concertina.
Jag behöver definitivt inte en ledare.
I själva verket, är jag inte säker på att jag behöver dig.
Nu, tror du att jag skulle se bra ut i en krona?
Jag har alltid tänkt jag var mer av en hattperson mig själv.
Jag visste att det fanns någonting familjärt om husen här.
Det ser ut somdet jag ritade.
Vad letar vi efter, igen? Hur vet vi när vi har hittat den?
Har du någon gång undrat...
Det är udda.
Jag borde vara där, borde jag inte, om jag sover?
Sover du?
Ja.
Jag tror att vi har hellre definitivt etablerad det, Valentine.
Detta är alla bara en dröm. Men se på det.
- Jag kan inte se någonting. Den är bara ett fönster. - Det är mitt sovrum!
- Det är inte. Det är någon's sop rum. - Du ser inte mitt sovrum i där?
Titta. Min säng, min garderob, min måne maskerar...
mina små gulliga sjöanemon.
Om detta är en dröm eller inte, är vi definitivt på den rätta vägen.
Det är här jag stoppar.
Vad?
"Jättar orbiting"?
Låter lite skumt, gör det inte? Lycka till.
Jag kommer vara här när du kommer tillbaka. Om du kommer tillbaka.
Visst.
Titta på det.
- Halt! Du ska inte passera. - Jag slår vad om det.
- Gåta. - Gåta?
Svara på min gåta, och sedan kan du passera.
Misslyckas, och jag ska sluka dig, med ben och allt!
"Vad går på fyra ben på morgonen, två ben på eftermiddagen...
"och tre ben på kvällen?"
William. Han är en dresserad hund.
Nej. Svaret är "Man!"
Nej. Jag tror det är William.
Jag såg honom. Han var på fyra ben på morgonen, två ben i eftermiddagen visar...
och haltar på tre på kvällen eftersom han skadade sin tass.
Han åker skateboard, också.
Min tur. Okej.
"Vad är grönt...
"Hängs på väggen och visslar?"
- Ger du dig? - Nej. Låt mig fundera på den.
Okej. Ta dig en verklig funderare...
och jag kommer vara tillbaka snart.
Oh, nej.
- Du ska inte passera! - Okej. Gåta.
Om du har fått den, vill du dela den. Om du delar den, har du inte fått den.
Titta, jag har inte hela dagen på mig! Ger du dig?
OK. Vad är det?
- Det är en hemlighet. - Vad är det?
Det är en hemlighet!
- Snälla, bara säg det till mig. - Titta, en idiot!
Var?
Detta måste vara platsen.
Håll upp! Stor ändring av planer!
Ja, du skulle ju inte med. Kommer du ihåg?
Titta, jag tror dessa människor kanske kan hjälpa oss.
Möjligtvis, men den kommer inte vara en snabb...
"Hallo-hur-din-pappa" jobb med de jättarna, nej.
Du är inte kortfattade, som mig. Nej.
Du måste komma i låga, dela en observation om liv...
en bit av banter om erosion eller grit...
öppna upp dem en liten bit, och sedan är du ine.
*charges är *laid, *fuse är *lit, *conversational utgrävningen på väg.
Och jag pratar till mig själv igen.
Hallå, vi letar efter en charm...
för att väcka den Vita Drottningen. Kan du hjälpa oss?
Många...
Många, ja.
...har frågat...
var.
Många har frågat var charmen är, ja?
- Charm. - Charmen är?
- Charm. - Är?
Är.
- Vi måste komma ut härifrån. - Inte nu. Vi är inne på någonting.
Men vi...
Veta?
Sorgset.
Inte sorgset, lyckliga. Jag vet var den är och jag säger till dig snabbt.
- Solemnly. - Inga adjektiv,är du snäll.
Vi bevakar...
- Charm? ...Box.
Titta, där uppe, en liten silver box.
Skuggor kommer.
Det var vad jag försökte säga till dig!
Om hon inte får till slutet av denna mening snart, är vi död.
Är charmen i din box?
- För... - Nej, inte "för", bara ja eller nej.
Vi...
"Vi bevakar boxen för Drottningen." Vi är här för Drottningen.
Hon kommer sova för alltid såvida vi inte kan hitta charmen åt henne!
- Vi vet inte ens vad det är! - Kom igen, tiden är slut, vi måste springa.
Den är artig konversation eller död.
Du måste tro oss!
De lyssnar inte. Jag är inte ens säker om de har öron.
Charmen är...
MirrorMask.
Nu! Kasta den nu.
kan inte nå.
Jag kan inte nå den.
- Få... - Boxen?
...högre.
Fattiga saker.
- låta oss se amuletten. - Jag tror inte det är vad det är.
Han sade amuletten var en MirrorMask.
En nyckel.
- Det är en början. - Absolut. Ja.
Vi måste bara försöka med nyckeln i varenda lås vi passerar
När vi hittar den som nyckel som passar, kommer vi att veta att 10,000 år har passerat.
Kom igen. Tänk positivt. Tänk på skatter och allt som du gillar
Du ska inte passera
Såvida du inte säger till mig svaret på gåtan du frågade mig före.
Gåta?
Vad är grönt, hänger på en vägg och visslar, kommer du ihåg?
- Jasså Så du ger upp? - Typ. Inte direkt.
Jag är säker jag kommer veta vad det är när du säger det till mig.
- Den är en örring. - Men en örring är inte grön!
- Du kan måla den grön. - En örring hänger inte på en vägg!
- Du kan spika upp den på en vägg. - Men en kan inte vissla
kom igen. Jag lägger bara till det för att det inte ska vara för uppenbart.
Svaret är fortfarande "en hemlighet."
Så vi har en nyckel. Bara ingenting att placera den i.
"Högre upp." Vad menade hon med det?
Tänk!
Den är bara *interminable *ravings av en *unsound och enorm *mind, jag förväntar.
Mycket stor. Inte mycket begåvning
MirrorMask.
Vad är MirrorMask för nåt?
Nåja. Den är en...
Du vet, det är...
- Jag har det! - Säg mig.
Vi borde fråga en expert.
Ja. Precis men vem?
vem som nu äger ett sånt ställe
Kan jag hjälpa dig?
Jag såg tecknet på dörren.
Vi letar efter en mask. Vi undrade om du kunde hjälpa oss.
Kom in, båda två. Jag skulle precis dricka te.
Gillar du kakor?
unga människor, det är bara te och muffins...
och spänning i din värld, kan jag tänka mig.
Bara sitt någonstans. Jag kommer med teet.
Sitter Ginger på stolen igen?
Bara knuffa av honom.
Det är lungt. Jag står.
Oh, nej, han är OK. Han kommer inte bita dig.
- Bara en stor gammal dumbom. - Hur många har du ?
Jag har egentligen inte dem,
Men det måste finnas 30 just nu. Låt oss se...
Snowdrop, Stripes, Fluffy...
och Ginger, det finns Spot, Whiskers...
Jag tror inte det.
Vad gör vi innan vi äter? Vi tvättar våra händer, unga dam.
Hygien.
Forsätt.
Den är nere där.
MirrorMasken.
Han brukade prata om den, naturligtvis.
Min man, den avlidna Mr Bagwell.
Fluffy, gör inte så!
Mr Bagwell använde för att säga att...
MirrorMask koncentrerade dina önskningar...
dina önskningar.
Den gav dig vad du behövde.
Jag kommer ihåg jag sa till honom...
"Mr Bagwell, hur kan en mask veta vad du behöver?"
Och han sade...
"Cynthia, kom ihåg, jag inte vet vad jag pratar om."
Ursäkta mig.
Jag undrade bara om du hade någon mer av de häpnadsväckande kakorna?
Jag ska gå och se.
Tackar.
Varför var du tvungen att avbryta henne?
Eftersom hon är skvatt galen.
- Vad säger den ? - "låt inte dem se du är rädd."
låt inte vem se?
Ni ska inte gå redan?
Du vet, Jag vill fräsha upp mig...
- och din nickedocka kunde sova på vinden. - Jag är inte en nickedocka.
Jag är en mycket viktig man. Jag har fått ett torn.
Det är trevligt.
Jag är rädd vi är verkligen upptagna. Men tack ändå.
Här är några kakor att äta på vägen. Du vet aldrig när du kan behöva dem.
Och, låt inte dem se du är rädd.
Varför fortsätter du att säga du har fått ett torn?
Eftersom jag har.
Var är det?
- Nåja... - Lever du i det?
- Hur stort är det? - Enormt, enormt.
Hundratals rum. Trappa. dörrhandtag. Ett grovkök.
Möjligtvis mer än ett grovkök, faktiskt.
Right, och...
Jag kan inte se det, eftersom...
Vi pratar inte.
Vad?
Vi pratar inte.
Tornet och jag hade...
en mindre oenighet, och den lämnade mig.
Jag sade någonting dumt, och den bara flög iväg utan mig.
Varför hittar inte du den och säger att du är ledsen?
Valentines ber aldrig om ursäkt.
Dum byggnad.
Byggnader lämnar dig aldrig där jag kommer från.
Hungrig.
- Är detta en gåta? - Hungrig.
Fortfarande hungrig.
Jag har fått en plan. Lämna detta fullständigt till mig.
Hallå.
Jag har slut på gåtor, men vad sägs om ett knack knack skämt?
Jag vet den bästa i världen.
- Den bästa? - Absolut.
Du startar.
- knack knack. - Vem är där?
Fortsätt gå.
Vad gör vi nu?
Det var så långt som min plan gick.
Vad säger den ?
"Mina sidor smakar utmärkta...
"men är *stickier än *toffee och mycket hård till *chew."
Vad en *appalling *book.
Det är den mest oanvändbara saken den blir tillsagd oss så långt.
Den är inte. Den är en modig sak att säga.
Denna nonsens har gått på ganska lång nog.
Hon behöver växa upp och komma hem.
Vad väntar du på? *Go och får henne!
Om jag säger till dig någonting konstigt, kommer du tycka att jag är tokig?
Ja. Jag förväntar mig så.
Eftersom när jag tittar genom fönster, inte alla av dem...
Jag ser någon som är inte jag.
Det var skumt. Jag gör samma sak. Mig. Fönster. Titta genom den.
Inte mig. De jag ser mig själv i kallas...
"speglar."
Men hon ser ut som mig.
Men hon är inte jag.
Hon bråkar med min pappa.
- "Gå högre." - Vad?
Jättestatyn sade, "gå högre." Ser du någonting högre än den platsen?
Lång väg upp.
Titta.
Det finns ingenting här, du vet.
Denna plats väntar på att kollapsa in i en hög av bråte.
Den kan inte vara säker.
Du är en sådan fegis. Den är perfekt...
Fegis?
Jag föredrar att tänka att mig själv som försiktig.
Och till skillnad från några personer jag kunde namnge, fortfarande uppe här.
Hallå!
Jag kommer inte ned där efter dig. Det är inte säkert.
Nej, jag är inte skadad, tack för att du fråga.
Hallå.
Hej!
Mitt namn är Helena.
Malcolm.
Bob.
Hi, Bob. Alla Bobs.
Malcolm.
Bobs.
Jag letar efter någonting. Amuletten.
Den är som en mask.
Ansikte? Ja.
Ett ansikte.
Du har en party där nere eller någonting?
Valentine, du borde komma ned, jag har träffat några vänner.
Trevligt.
Är du okej?
Hmm lyssna, jag letar efter en MirrorMask.
Titta.
Se, jag har redan nyckeln.
- Masken? - Ja.
Är den här?
Hur.
Hjälp!
Jag kan gå. Jag är inte ämnad att vara här alls.
Gå högre!
Såg du det?
Jag vill gå dit, mot gränsen.
Tack, Bobs, Malcolm.
Trevligt.
Så vad gör vi här?
Vi kommer att få MirrorMask. Jag vet var den är.
Den är halvvägs mellan nattlandet och dagslandet. Den är på gränsen.
Jag visste att jag kunde hjälpa. Jag hatar att vara hjälplös.
Valentine, titta.
Vi kallar dem fönster. De är inte ovanliga.
Stoppa det! Han är fasansfull.
- Du är fasansfull! - Lyssna, Lungna dig.
Det finns ingenting där.
Vad är det vi ska se? Är detta som fönstrgrejen igen?
Jag vet att den är här. Den var så uppenbar när jag såg att.
Vi förvirrar ofta vad vi önskar för med vad är.
Dessa är drömländerna på gränsen
Den är alla önskningar, hopp...
och minnen.
Det är så bekant.
Jag vet allt detta.
Helena?
Mamma?
Ärligt.
- Mamma? - Vad ha du förlorat nu?
Jag letar efter en MirrorMask...
men jag vet inte vad det är...
eller hur stor den är...
eller varför den saknas, eller någonting.
Var såg du den senast?
Jag tror inte jag någonsin har sett den.
- Vem hade den senast? - Jag antar att du gjorde det.
Nej, hon gjorde det.
Eller också var det den prinsessan de pratade om.
Jag vet inte.
Jag var säker den var här.
Du ger upp så lätt.
Jag kommer aldrig att hitta den.
Aldrig placera av tills i morgon vad du kan placera av tills dagen efter.
Jag vill komma hem nu.
Jag vill att du ska vara okej.
- Jag är rädd, Mamma. - Jag är också rädd, älskling
Det är anledningen till att jag har denna dröm.
Tror du att de har börjat operera än?
Kanske alla får drömmar som detta...
när de börjar mixtra i ditt huvud.
Det är inte din dröm, Mamma. Den är min.
Det är den typ av sak människor säger i drömmar.
Hallå.
Drömde jag dig en pojkvän?
Nej, det är du inte! Han är inte... Han är bara a...
Jag är ledsen jag tog upp det.
Nu, letar du efter någonting, du vet att den är här...
du kan inte hitta den, så leta igen.
Jag kommer slå vad den är som din faster Nars tänder. Den stirrar förmodligen dig rakt i ansiktet.
Mamma.
Jag är säker det är här.
Jag tittar bara inte tillräkligt.
Det är inte hennes dröm. Den är min dröm.
Och om det var jag...
Jag skulle sätta en liten byggnad där ute i mellersta.
En liten byggnad...
men rätt storlek. Den är uppenbar.
Och det skulle finnas en liten bro för att komma över till den.
Precis som det en. Jag vet inte varför jag såg den inte före.
Du är inte min pojkvän, du vet, även om detta är min mamma's dröm.
En av dem måste passa.
Min arm!
- Du skadas. stanna här. rör dig inte. - Vad är det med dig?
Jag är en panter.
Jag ska smyga oupptäckt genom mörkret...
Likt en oupptäckt hal sak.
Valentine.
Jag vet att vi har inte alltid funkat ihop, men...
Jag är verkligen tacksam för all din hjälp. Jag kunde inte ha gjort någon av detta utan dig.
Jag gör min bästa.
Kom tillbaka snart.
Pappa?
Pappa. Det är inte jag.
Pappa. Jag är här. Pappa!
Hjälp!
Hjälp mig!
Jag vet inte vilken tid du kallar detta.
Jag har varit så orolig för dig.
Jag vill bara höra en liten...
"Ledsen för att jag har satt dig i klistret."
Skulle det vara för mycket för att be om en ursäkt?
Mig?
Du är den som skapar den här röran.
var inte löjlig.
- Vem tror du förstör denna värld? - Du gör det.
Jag har sett de svarta skuggorna.
Vad skulle vilken orolig mamma som helst göra?
Jag försökte bara få oss tillbaka.
Det är anledningen till att du satte upp en efterlysning?
Människor gör det för förlorade sällskapsdjur...
och en dotter är mycket viktigare än ett sällskapsdjur.
Jag är inte din dotter.
Du kommer göra det.
Vi kan fixa ditt hår.
De kläderna måste bort.
Jag kommer be tjänarna att bränna dem.
Jag vet inte vad du försöker göra, men det finns människor som vet var jag är.
- Valentine kommer rädda mig. - Valentine.
Jag skulle nästan glömt bort honom.
Valentine?
Vi är redan här, och hon skulle sätta upp affisher.
Belöning betalas. Ingenting personligt.
Det är bara tillgång och efterfrågan.
Din patetiska skit.
Stenar och stockar kan nocka dig till du slocknar, men ord kommer aldrig skada mig.
Du värdelösa kak-kramande fegis!
Jag kramade inte den där kakan!
Jag är ledsen, Mr Valentine...
men jag ska måste be dig att gå.
Jag behöver spendera lite seriös...
"kvalitets" tid med min lilla flicka.
Visst.
Tack för att du kom förbi.
Jag tror någon sa någonting om juveler.
- Så mycket jag kan ta? - Om du måste.
Visst, så, inga hårda känslor sedan, eller?
Bara gå.
Jag är på väg ut. För att få... Ingenting mer att säga.
- Kasta ut honom. - Ja, visst.
Prinsessan kommer att gå till sin kammare.
Snälla. låt mig bara gå.
Älskling. Du vet vad du behöver?
Jag behöver hitta amuletten.
Jag behöver väcka den Vita drottningen. Jag behöver...
Du behöver en stilig frack.
- Och ett vackert leende. - Ett leende?
Med ett leende på ditt ansikte kommer allting verka mycket bättre, eftersom...
från och med nu är vi...
Vad?
- Jag vet inte. - Säg till henne!
Inte hemma till Mr Grumpy, Ers majestät.
Exakt.
Att presentera MirrorMasken.
"käraste mamma...
"som vid det här laget har hittat MirrorMasken som du förstår
"jag kommer använda det för att gå bort. Det finns andra *places.
"jag kommer hitta en annan flicka som gillar mig.
"Ett liv jag kan ta."
Dumt.
Javisst
"om jag använder MirrorMasken, det kan *upset saker en *bit.
"Men du kan inte köra bort någon utan att förstöra någon's värld. "
Ta lite mer glass, Princess.
Nej, tack. Jag tror jag har fått nog.
Ditt uppförande har förbättras, Hur som helst.
- Vad är det? - Jag har ingen aning.
Forsätt.
Var mina ögon.
- Få reda på vad händer. - Du vet vad som händer.
Hon kommer att förstöra allting, din verkliga dotter.
När hon lämnade, kastade hon denna hela värld ut av balans, och nu...
faller den isär.
Du talar inte till mig på det sättet
Kära mamma, fölåt.
Kanjag få lite mer glass nu?
Jag antar att "oops" och "jag lovar inte för att göra det igen" inte i själva verket.
skär senapen.
Helena, om jag skulle säga...
Om jag skulle säga någonting...
skulle den reflektera mina känslor korrekt.
Och du har rätt, så du vet...
och jag hade inte rätt som dig.
Om allting.
Fönstren.
Slutet på världen.
Och förmodligen hatar du mig. Jag menar, jag skulle hata mig, också.
Titta...
vad än hon gort dig...
Jag vet att du är fortfarande finns där.
Nåväl! framåt och uppåt
Butterfingers.
Om jag var den prinsessan och jag ville gömma någonting...
Skulle jag gömma den i mitt sovrum.
Vi har tittat överallt. Den är inte här.
Det är vad jag skulle göra.
Vad säger du ?
Någonting förstörde grottan av olycka.
Träsket av undergång är helt enkelt inte där längre.
Det var ett underbart träsk. Du kan inte få dem så i dessa dagar.
Jag är rädd någon i själva verket gör detta.
Vem?
Någon som hatar mig.
Ingen hatar dig, ers majestät. Vi älskar dig.
Crawler.
Men han har en poäng.
Jag måste kalla till ett råd.
Allt faller isär.
Det är allt hennes fel, den där flickan.
Låt mig se henne notera igen.
Hon säger hon hittade MirrorMasken.
- Det är förmodligen så hon tog sig ut. - Vi tittade överallt.
Vi tittade över hela platsen.
Vi kunde titta tills slutet av världen.
Meddelande från Hennes Majestät.
Statsaffärer, betyder hon är mycket upptagen...
och du kommer att äta på ditt rum i kväll.
Mamma är för vänlig.
Säkert.
bon appétit.
Vänligen tacka Hennes majestät från mig.
Mat!
Vi har missat så många möjligheter.
Vi har inte ens en användbar bok.
Det finns bara en sida.
Och om det är fel sida?
"Kom ihåg vad din mamma sa."
Min sa alltid...
"It's a dog-eat-dog värld...
"Ta dem innan de tar dig.
"Ät dina grönsaker.
"Var snäll och gör inte så. Du skämer ut mig inför grannarna.
"Det vore bäst för alla o du försvann och inte kom tillbaka."
Hon var faktiskt inte min mamma.
Hon köpte mig av en man.
Jag saknar min mamma.
Hon hade alltid bra råd.
Precis som, när du förlorar någonting, "skulle hon säga, ge inte du upp.
"För det mesta, den stirrar bara dig rakt i ansiktet."
Tänker du vad jag tänker?
Absolut! Om vi bara sätter små hjul...
under våra skor, kunde vi bara rulla iväg.
Nej, dummer. var är den bästa platsen för att gömma en spegel?
Vi behöver hitta ett fönster.
Innan eller efter middag?
Oh, Valentine!
Snabbare.
- Kom igen, Snabbare. - Prinsessa!
Inte igen.
Fortsätt. Snabbare. Fortsätt. Ja. Snabbare!
Spring. Fortsätt. Snabbare. låt inte någonting distrahera dig.
Mat!
Men vi måste fortsätta. Det finns inte nog tid!
Du har helt rätt.
OK.
Är han mycket all, min kärlek?
Helig? Nej.
Jag tror inte så.
De heliga människorna. De äter den framtida frukten...
och sedan bringar de tillbaka ord av visdom.
Ibland skriver de hela böcker. Den är underbar.
Ta en frukt...
300 år att växa, mitt kronblad.
Inte dåligt. Ganska gott, i själva verket.
Varför kallas de det en framtida frukt?
Eftersom det är där du går när du äter all, min kärlek.
Valentine, ge mig MirrorMask.
För guds skull skull.
Det finns bara en väg ut, och jag tar den. Hejdå.
Kom med öl.
Det är inte min framtid.
Nej! Jag vill inte vara en kypare!
Jag tror en retaliatory är på väg emot White City...
är verkligen det enda sättet att gå på detta.
Du pratar genom din hatt!
Med respekt, Majesty...
Jag tycker hela detta slut-av--världsscenariot...
är enormt överdrivet.
- Vi lämnar över till en omyndig person... - Mindre?
Du försöker att leva i ett träsk du är inte där längre, polarn.
Du kommer och säger till mig att det är mindre.
Titta. Allt jag säger är, finns det en plats för total världsförstörelse...
Vis-ā-vis ett scenario, vilket är helt enkelt inte...
Vad?
Det är Princess.
Vad är det med Princess?
Du kommer ihåg vad du sade den första gången hon sprang bort?
Den första gången?
Detta MirrorMask, det måste finnas en väg att använda den för att få oss ut av här.
Jag behöver hitta ett fönster. Om jag kan se henne, kan jag komma till henne.
Där kommer inte att vara några fönster i skogen.
- Jag måste se vad hon gör. - Vi vet att.
Om det är hon eller inte, förstör hon världen.
Ja, och ätande kretsar, pojkar, smoking och allting!
Varför har människor dessa dumma dräkter?
Jag borde ha känt att du skulle ha någonting med detta att göra, Valentine.
Nåja...
Du lyssnar på mig. Din dotter kommer det att förstöra allting.
Jag behöver hitta ett fönster och komma tillbaka där.
Snälla, låta oss gå.
- Du är min dotter. - Men du vet att är inte sanna.
Jag är en resonabel kvinna.
Du kommer tillbaka med mig.
Jag kommer exekvera Valentine männskligt.
- Och vi kommer säga ingen mer om den. - Hon är inte ett sällskapsdjur.
Hon är inte ens ett barn längre. Du måste låta henne växa upp.
Du menar, låta henne välja hennes egen mat...
hennes egna kläder, fattar hennes egna beslut.
- Älska henne, försök inte besitta henne. - Ja.
Det är exakt vad jag menar.
Absolut ut ur frågan.
Jag behöver inte detta, du vet. Jag är en mycket viktig man.
Om vi inte kan komma bort från henne, du är en mycket död man.
Den saken som du har det gör det lättare. Var är den?
Och masken. Ge mig MirrorMask.
För Guds skull. Jag vet vad jag gör!
Den borde ha varit här vid det här laget. Det var alltid vår signal.
Jag trodde du sade att du hade ett argument.
Mer av en skillnad av åsikt. Jag var fullständigt i den högra.
Ibland du måste bara säga förlåt.
Nej. Jag kommer aldrig säga att.
OK. Jag kommer säga det!
Jag är ledsen!
Du har ett verkligt torn.
Du vet, jag är en mycket viktig man.
Titta.
Det finns bara en väg ut. Fönstret.
De är dörrar mellan vår värld och hennes värld...
och hon förstör dem.
Valentine! Ge mig MirrorMask. För guds skull!
Vad händer?
Det finns inga fler fönster kvar. Det är över.
Hon vann.
Jag går inte tillbaka.
Nej. Jag går inte tillbaka!
- Detta är min värld. - Nej! Jag tycker om det här.
Jag vill bara ha ett verkligt liv.
Verkligt liv? Du kunde inte hantera verkligt liv.
Helena.
- Pappa? - Hallå.
Det är borta.
Det är en rolig plats att gå för att sova på.
Jag sov inte.
Mamma! Är hon...
Det finns inga nyheter än. Vi måste hålla våra tummar.
Titta på dig. I din pj's.
Kom här, du kommer att frysa. Kom här, här.
Ta på dig detta.
Så där ja. Okej?
Den är i min ficka.
Hallå.
Ja.
Han är här. Du får prata med han.
- Det är till dig. Det är sjukhuset. - Hallå.
Ja.
Tack...
för att säga mig.
Ja.
Jag kommer göra arrangemangen.
Snälla.
Vad sade de ? Pappa?
Det är bra , Hon kommer att bli bra.
De fick det allt.
Låt oss gå in och göra oss klara.
Det kommer att gå bra.
I själva verket, har jag alltid fantiserat att gå med i en cirkus.
Okej. Du behöver vara över 18, skickat in en ansökan, och vara galen.
Tack.
Jag är ledsen.
Det är okej.
- Jag pratade till kvinnan i fönstret. - Min mamma.
Jag pratade till den underbara damen i fönstret.
Du vet, jag ville ville arbeta på en cirkusen.
Bra. Du skulle ha varit en usel kypare.
Ja.
Vad?
Text och Översättning: GanX och Zippo666 www.Undertexter.se